Mlada misa fra Ante Vukoje
Foto: KTA // Mlada misa fra Ante Vukoje
Fra Ante Vukoja, član Hercegovačke franjevačke provincije, je u nedjelju 7. srpnja proslavio mladu misu u Ljubotićima.
Euharistijsko slavlje ispred crkve sv. Ante u Ljubotićima, filijali kočerinske Župe sv. Petra i Pavla, koncelebriralo je 17 svećenika. Među njima su bili vikar Hercegovačke franjevačke provincije fra Miro Šego, gvardijan i župnik s Humca fra Dario Dodig, mjesni župnik fra Mario Knezović i franjevački mladomisnici te ostali franjevci iz Provincije.
Prije slavlja, mladomisniku su roditelji Slaven i Zdenka udijelili blagoslov.
U homiliji, fra Mario se prisjetio prvih susreta s mladomisnikom te posvjedočio o pobožnosti koju je fra Ante gajio već kao dječak. „Svećeništvo u životu donosi ljepotu i radost, ali i teške trenutke kada ostaješ sam. Kad se sve izmakne, nasloni glavu na Isusovo srce, uhvati se za oltar, primi krunicu u ruke, baci se na koljena pred Presvetim i tada ćeš snažno osjetiti radost svećeništva. To je trenutak Preobraženja na Gori“, poručio mu je.
Nakon popričesne molitve, mladomisnik se svima zahvalio. „Ljubav prema Bogu Ocu, Sinu i Duhu Svetom je temeljni odnos u mom životu iz kojega crpim snagu i duhovnost te zahvalnost prema roditeljima, bakama i djedovima, bratu i sestrama, braći svećenicima i fratrima – prema svima koji su bili dio moga puta, dok sam se obrazovao, trenirao ili pjevao. Zahvalan sam i Blaženoj Djevici Mariji za svaki njen uplet u moj život“, rekao je.
Evanđelje je navijestio fra Franjo Markić, a ostala liturgijska čitanja mladomisnikov brat Jozo i sestra Anđela. Sestra Iva je pjevala psalam te izrekla molitvu vjernika.
Pjevanje na misi predvodili su zboraši iz Kočerina, Ljubotića, Humca i Širokog te bogoslovi, a ravnao je Drago Soldo.
Fra Antu Vukoju za prezbitera je zaredio mostarsko-duvanjski biskup i trebinjsko-mrkanski apostolski upravitelj Petar Palić 29. lipnja u mostarskoj katedrali Marije Majke Crkve.
Geslo mladomisnika je „Svom sam dušom čeznuo ovu pashu blagovati s vama prije svoje muke.“ (Lk 22, 16)